Päiväys: 25.08.2008 Versio: 1.1
Suomennos: bugsbunny, sami83fin, Filth, Analhacker, -
bloblo, Jacko, redneck, jznk, Newton, Viilu
Oikoluku: bugsbunny
SKORPIONIKUNINGAS - SOTURIN SYNTY
Muinaisina aikoina, Tigriksen sekä Eufratin väliselle maalle nousi -
mahtava valtakunta nimeltä Akkad.
Sukupolvien ajan, maan parhaat soturit, Mustat Skorpionit, -
huojuttivat kaikkia naapuriheimoja.
Ollessaan sidoksissa kunniavalaansa, taistellen ja kuollen viimeiseen mieheen -
hylkäämättä isäntäänsä, heistä tuli lahjottuja henkivartijoita -
prinsessoille sekä keisareille.
Tunnetuin Mustista Skorpioneista oli Ashur.
Mutta hänen omalle pojalleen, Mathayusille, -
Ashur kieltäytyi antamasta kunniaa liittyä Mustiin Skorpioneihin.
Minun on seurattava uskoani ja kiellän sinua osallistumasta kisoihin huomenna.
Luulet, että se on pelkkää kunniaa ja loistoa. Sitä se ei ole.
Olen tehnyt epäjaloja tekoja. Vannon sen sinulle, poikani.
Mutta kuten monet hänen ikäisensä pojat, Mathayus ei kuunnellut isänsä varoituksia.
Te 24 poikaa olette täällä näyttämässä taistelutaitonne.
Vain 12 teistä valitaan jatkoon.
Harjoittelette kuuden pitkän vuoden ajan tullaksenne huippusoturiksi, -
Mustaksi Skorpioniksi!
Valmistautukaa!
Taisteluun!
Näyttäkää kunnon kamppailua, jos haluatte Skorpioneiksi.
Armo on heikkoutta!
- Layla? - Mathayus? Luulin, että isäsi...
- Minä livistin. - Olet hullu. - Ai minäkö?
- Taistelen yhtä hyvin kuin pojat. - Todellako?
- Todista se! - Seis!
Kisat on kielletty tytöiltä.
- Jätä hänet rauhaan! - Senkin nulikka! Ottakaa hänet kiinni!
Tuokaa hänet takaisin tänne! Minne luulet olevasi menossa?
Kehtaatkin olla kunnioittamatta kisoja.
Kosketkin häneen, niin et elä katuaksesi sitä.
- Aseista itsesi. - En ole tappotuulella tänään.
Isä!
- Vangitkaa heidät molemmat, sekä tyttö! - Odottakaa!
Kuningas Hammurabi, he pilkkaavat muinaisia kisoja sekä herjaavat minua, -
- armeijasi komentajaa. - Voi olla, Sargon, -
mutta Ashur on ansainnut hieman kärsivällisyyttä itseään kohtaan.
Jään teille velkaa, herrani. Kuten aina.
Voit maksaa velkasi lähettämällä poikasi harjoittelemaan Skorpioniksi.
Jos hänestä tulee puoliksikaan niin hyvä palkkasoturi kuin hänen isänsä oli, -
hän palvelee maatamme hyvin.
Saat maksaa tästä. Lupaan sen.
Kuninkaan kenraali Sargon on aina paheksunut Ashurin kuuluisuutta.
Nyt hänen vihallaan ei ollut rajoja.
Isä!
Vaikka hänellä ei ollut todisteita, Mathayus tiesi sydämessään, kuka oli tehnyt tämän hänen isälleen.
Hän vannoi herralleen soturin tavoin.
Kuusi vuotta oli kulunut.
Mathayus oli lähtenyt Nippurista poikana ja palannut takaisin miehenä.
Pian hän huomaisi, että moni asia oli muuttunut hänen poissaolonsa aikana.
Näiden kuuden vuoden aikana ette ole nähneet heimolaisia ettekä ystäviä, -
vain miekkoja sekä kilpiä. Olette harjoitelleet kovasti.
Osa on karsiutunut joukosta. Ne, jotka yhä seisovat edessäni, -
edustavat akkadialaisen taistelukyvyn sukupolvien huippua, -
Mustien Skorpionien veljeskuntaa.
Menkää eteenpäin ylpeänä, minne tahansa kuninkaanne teidät lähettääkin.
Taistelkaa jalosti!
Tuokaa kultaa kansamme arkkuun sekä kunniaa sukunne nimelle.
Äiti.
Katsohan sinua, olet mies nyt! Hädin tuskin tunnistin sinua.
- Mathayus! - Noah!
- Mitä sinulle on syötetty, kivipataako? - Sinä olet kasvanut myös.
- Hän syö Enkin annokset omansa lisäksi. - Missä Enki on? Miksei hän tullut?
- Hän karkasi kotoa viime vuonna. - Hän lähti etsimään onneaan. Hän palaa kyllä.
Jopas jotakin, uusi ylväs Musta Skorpioni.
- Olet näemmä tullut kunnioittamaan minua, Layla. - Päihitän kyllä sinut, äläkä unohda sitä.
- Pistääkö tuo? - Vain jos kosket siihen.
Kääntykää ja tervehtikää Sargonia, kuningastanne.
Esittelen Kuningas Sargonin!
- Kuulin huhuja. - Kuulit totuuden.
Hammurabin kuolema ei ollut onnettomuus. Sargon tappoi hänet.
Tuollaiset puheet ovat vaarallisia.
Ryhmän parhaimmistoa, herra.
- Näytät tutulta. Tunnenko sinut? - En usko, herrani.
Ashur oli hänen isänsä.
Isäsi oli taitava soturi ja patriootti.
Luotan, että kunnioitat hänen muistoaan.
Lähetä hänet palatsiini myöhemmin.
Minulla saattaa olla hänelle erikoistehtävä.
Kutsutko itseäsi taistelijaksi?
Ylös siitä!
Olisi parasta näyttää kunnon taitoja.
Etkö parempaan pysty?
Et ole mistään kotoisin.
Älä vain seiso siinä. Tule luokseni.
Arkuudelle ei ole enää sijaa, kun skorpioni vaeltaa olkapäälläsi.
Ihmetteletkö heidän tatuointejaan?
Yksi tatuointi jokaisesta surmatusta miehestä.
Sinäkin haluaisit muutaman, etkö vain?
Kyllä, jos uhrit ansaitsevat kuolla.
Me kaikki ansaitsemme kuolla. Kyse on vain tekotavasta ja ajankohdasta.
Tehtävänäsi henkivartijanani on varmistaa, -
että sinä kuolet paljon minua aikaisemmin.
- Henkivartijanasi? - Se on suuri kunnia, Mathayus.
Kuulemieni taitojesi sekä vahvuutesi lisäksi, -
ensimmäinen vaatimus on täydellinen ja järkkymätön uskollisuus minua, -
kuningastasi kohtaan.
Näytä hänelle, mitä tarkoitan.
Ylistetty olkoon Sargon!
Pystytkö sinä samanlaiseen uskollisuuteen, Mathayus?
Minä...
Pystyn, herrani.
Hyvä. Sitten rikkaudet ja kunnia ovat sinun.
Mutta, Mathayus, petä minut kerrankin -
ja rukoilet jumalilta nopeaa kuolemaa.
Puhumme aamulla lisää.
Valitse yksi tälle yölle, tai kaksi tai kolme.
Älä kuluta itseäsi loppuun.
Kuulin, että osaat käsitellä miekkaa.
En vielä täydellisesti, herrani, mutta olen nopea oppimaan.
Pidän sinusta, Mathayus.
Tuokaa vanki.
Hänen kuultiin panettelevan nimeäni.
Rangaistus on kuolema.
- Mutta hän on... - Tiedän.
Toimeenpane rangaistus ja olet osoittanut uskollisuutesi.
Saat luvan tehdä sen nopeasti.
Mathayus, olen pahoillani.
Onko se totta?
- Panettelitko kuningasta? - Mathayus, ole kiltti! - Vastaa!
Ovatko syytteet tosia?
- Ovat. - Sitten ansaitset, mitä tuleman pitää.
Et pettänyt ainoastaan kuningastasi, mutta myös perheesi.
Olet tahrannut isämme nimen.
Mitä teetkin, älä hätkähdä.
Juokse, Noah!
Käskin juosta!
En! Taistelemme yhdessä!
Mathayus, takanasi!
Sinä tapoit isäni.
Tämä on hänelle.
Isäsi oli petturi, kuten hänen poikansakin.
Täyskäännös on reilua peliä.
Mennään ikkunasta!
Tappakaa heidät!
Noah, tule!
Takaisin! Pysähtykää!
Pidä kiinni.
Noah, mikä hätänä?
Koeta kestää. Olemme kohta turvassa.
Mikä hätänä?
Noah!
Koeta kestää.
Veljensä veri käsissään, -
kosto leimautui Mathayusin sydämeen.
Tapammeko hänet heti, vai tuommeko hänet elävänä?
Ei kumpaakaan. Minulla on suunnitelmia hänen varalleen.
Idiootti! Nyt haisen viikon kalalle.
- Mitä sinä täällä teet? - Vihaan makrilleja.
Käytän ensikerralla tonnikalaa. Layla, miksi seuraat minua?
Ensinnäkään, en seuraa sinua. Minäkin olen pakomatkalla.
Vanhempani lupasivat minut vaimoksi sille lihavalle lammaskauppiaalle, Muktilille.
- Meidän on määrä mennä naimisiin viikon sisällä. - Onneksi olkoon.
Onko se mielestäsi hauskaa? En tiedä kumpi haisee pahemmalta, hän vai hänen lampaansa.
Mathayus. Haluan, että elämäni on seikkailua.
- Ja taistelua, kuten miehillä. - Siinä on pieni ongelma.
- Et ole mies. - Kiitos kun huomautit.
Kuulin, että yritit tappaa Sargonin.
Kuuntele. Vielä jonain päivänä tapan sen paskiaisen.
Hän antaa uhreja pimeyden jumalille ja saa heiltä mustan magian voimia.
- Tarvitset kaiken mahdollisen avun. - Layla, tyttö olisi vain tiellä.
- En ole pelkkä tyttö. - Emme ole enää leikkiviä lapsia.
Mustan Skorpionin koulutukseen sisältyi näköjään muuttuminen ylimieliseksi mäntiksi.
Onnittelut suoriutumisesta loistavin arvosanoin.
- Mene kotiisi, Layla. Tee lammaskauppiaan elämä kurjaksi. - Selvä! Jos niin haluat.
- Ole sitten omillasi. - Hyvä!
- Yksi lippu Egyptiin. - Kymmenen palaa.
- Kymmenen? Aika kallista. - Yksi pala menee vakuutukseen.
Suosittelen vakuutusta, sillä matkalla on merirosvoja, vihamielisiä alkuasukkaita -
- sekä hurrikaaneja. - Pelkkä lippu.
Jos minulta kysytään, niin rosvous alkoi jo.
- Egypti. Yhdelle. - Kymmenen palaa.
- Anteeksi. - Älä kiilaa!
Mitä höpiset? Poistuin jonosta vähäksi aikaa tyhjentämään rakkoni.
- Valehtelija. Kreikkalainen. - Rouva, -
teinä varoisin sekoittamasta noita sanoja keskenään. Älykääpiö.
- Faaraoiden maahan, hyvä mies. - Kymmenen palaa.
- Seuraat minua, myönnä pois. - Tämä voi tulla yllätyksenä sinulle, -
mutta kaikki ei pyöri sinun ympärilläsi.
- Miksi sitten menet Egyptiin? - Koska...
Jokaisen pitäisi kerran elämässään käydä katsomassa pyramideja.
Miksi sinä menet Egyptiin?
Henkilökohtaisista syistä, jotka eivät kuulu sinulle.
Älä kainostele. Tiedät, että saan sen selville.
Hyvä on. Taistellessaan faaraon kaartissa, isäni pelasti hänen henkensä.
Pyydän häntä vastapalvelukseksi lainaamaan Osiriksen keihästä, jonka avulla lyön Sargonin.
Egyptin faarao -
lainaisi yhtä historian tarumaisimmista aseista 19-vuotiaalle pennulle, josta ei ole kuullutkaan?
- En muista kysyneeni mielipidettäsi. - Itse asiassa, -
pelkäänpä, että hän on oikeassa. Tuo ei toimi.
Siitä yksinkertaisesta syystä, että Osiriksen keihäs tehoaa vain egyptiläisiin hirviöihin.
Sellaisiin kuten: pillerinpyörittäjiin, sfinkseihin ja kirottuihin muumioihin.
Kuinka tiedät tuon?
- Sanotaan vain, että minulle on suhteita. - Todellako? Kukakohan sinä mahdat olla?
Naxosin Aristophanes. Minua ei pidä sekoittaa Korintin Aristophanesiin, siihen kaakkiin.
Puhun 20 kieltä sujuvasti ja toista 20 välttävästi.
- Jos tarvitsette käännöspalveluita... - Niin. Miten tiesit Osiriksen keihäästä?
Olen runoilija ja välillä näytelmäkirjailija ja silloin tällöin muusikkokin.
Äskettäin olin Elamin kuninkaan hovirunoilija.
Mitätön itsevaltias. Mädätköön Manalassa esteettisen maunpuutteensa vuoksi -
ja oppikoon sitä ylipapeiltaan. Mutta olette oikeilla jäljillä.
Sargonin kaltaisen pimeisiin voimiin perehtyneen miehen lyöminen -
vaatisi todella voimakkaan aseen.
- Kuten? - Katsotaanpa...
Löytyy Zeuksen vasara. Liian raskas.
Kronoksen kilvellä on liian huono maine. Sitten oli se viitta... Nyt keksin!
Damokleen miekka!
- Mikä? - Damokles. Tiedättehän?
Miehen, joka tuomittiin kuolemaan tuhat kertaa miekasta, jolla hän tappoi kuningas Philpmanin.
Mitä teille oikein opetetaan akkadialaisissa kouluissa nykyään?
- Että toisten miekkoihin ei kosketa. - Joka tapauksessa.
Herodotoksen viidennen historiankirjan mukaan -
Zeuksen salama muutti Damokleen kuuluisan miekan -
ihmeelliseksi aseeksi, jonka terä leikkasi mitä tahansa.
Kuolevaista sekä kuolematonta. Se annettiin Manalan kuningattarelle lahjaksi.
- Tämä miekka siis leikkaa mitä tahansa? - Älä viitsi.
- Mitä tahansa. - Ja tiedät missä tämä miekka on?
Tämä on älyttömin suunnitelma, jonka olen tänään kuullut ja niitä on ollut paljon.
Sinulla on ilmeisesti parempi idea.
Olen tehnyt päätöksen.
Jatkamme matkaa Knossokseen -
ja sinä johdatat minut Damokleen miekan luokse.
Ystäväni, moinen matka olisi täynnä vaaroja.
- Manala on julma ja vaarallinen paikka täynnä tuhoon tuomittuja sieluja. - Paljonko haluat?
Yksinoikeuden kirjoittaa eeppisen oodin matkastasi, -
- sekä sata hopeastateeria kuluihin. - Sata?
Henkeni vaarantamisesta se on pikkuraha.
- Nainen ei luovu omaisuudestaan noin helposti. - Nyt se alkaa.
- Ensinnäkin, minä tulen mukaan. - Älä edes kuvittele.
Toiseksi, kohtelette minua kunnioittavasti ja vertaisenanne.
Jos se ei onnistu, niin ylempiarvoisena.
35. Peset alusvaatteeni päivittäin tuoreessa ruusuvedessä.
- 47. Peset ja hierot jalkojani oliiviöljyllä kerran päivässä. - Älä yllytä.
- Hei, kreikkalainen. - Sano vain Ari, kultaseni.
Jos mieleesi tulee meidän eksyttäminen tai rahojeni vieminen, niin muista, -
että akkadialaisnaiset ovat yhtä taitavia tikarin kanssa kuin miehetkin.
Olen varma, ettei se ole ainut asia, jonka kanssa olet taitava, -
upea neito, jonka kauneutta jopa jumalattaret kadehtivat.
Säästä runoudet kirjoitelmiisi. Keskity tähän tehtävään, -
joka on meidän saaminen tuonne.
Hengissä.
Tietenkin.
Layla voisi ehkä käyttää naisellisia etujaan -
vartijoiden hämäämiseen samalla kun me hiivimme ohi.
- Tämä on pakko nähdä. - Hei pojat. Kaunis ilta, vai mitä?
Jalkavaimot kiertävät takaa.
- Siistiä. - Hän taitaa olla melkoinen hurmuri.
Sinun pitäisi nähdä hänet kiukkuisena.
Pojat, mennään.
Näillä avaimilla meidän pitäisi päästä sisälle palatsiin.
Sitten meidän täytyy löytää labyrintti. Portti Manalaan on sen keskellä. Alas!
Mennään.
- Tunkeilijoita palatsissa! - Pysäyttäkää heidät!
Tunkeilijoita!
- Vauhtia. - Toimi nyt.
- Sain sen auki. - Tule jo!
- Varo sen miekkasi kanssa. - Taisin löytää jotain.
- Luulen, että se on vipu. - Älä koske siihen.
- Oletko kunnossa? - Olen.
Minäkin olen kunnossa, kiitos kysymästä.
Keitä te olette?
Miksi teidät on vangittu tänne?
Hänen mukaansa he ovat vankeja monista maista.
- Heidät on tuotu tänne Minotauruksen ruoaksi. - Minkä?
Mitä voin odottaa ihmisiltä, jotka kirjoittavat savitauluihin?
Minotaurus. Puoliksi mies, puoliksi härkä.
Hirviö, joka on ruokittava päivittäin ihmislihalla.
Kuningas Minos uskoo, että Minotaurus suojelee kaupunkia.
Niin kauan kuin se elää, kuninkaan valta on turvattu ja kansa vaurastuu.
Koska ajattelit kertoa tuon?
Oikealla hetkellä.
Puhu ensi kerralla aikaisemmin. Emme edes tiedä kuka olet.
Kuka ryhtyy kanssani taisteluun hirviötä vastaan?
Istutteko mieluummin täällä peloissanne ja sinnittelette elossa -
kuin että taistelisitte kunniallisesti vapaudestanne?
Haaskaat aikaasi, ystäväni. Useimmat heistä ovat pelkojensa orjia.
Sitten meitä on vain kolme.
- Olisin vain tiellä. - Ei epäilystäkään.
Hänellä sentään on varusteet.
Tännepäin.
- Pysy takanani. - Kuten haluat.
En ole kuullut sinun sanovan noin ennen.
Etkö ole peloissasi?
Älä ole naurettava.
- Entä sinä? - Älä viitsi.
- Kuulitko tuon? - Kuulin.
Mihin suuntaan?
Mennään tännepäin.
Se akkadialainen näytti tutulta. Kuka hänen isänsä oli?
Kuuluisa palkkasoturi nimeltä Ashur.
Niin pelkäsinkin.
Miehet...
Illyrian kunnia kutsuu.
Minä pelkäsin tuota.
Taidamme kiertää ympyrää. Emmekö juuri olleet täällä?
- Mitä helvettiä tämä on? - Haisee kuolemalta.
Mitä?
Varo vähän.
- Minne menet? - Nyt olen peloissani.
Mennään. Nyt!
- Eikö meidän pitäisi seurata häntä? - Hän on järjiltään.
Tai sitten ei.
Et ole tosissasi.
Layla!
- Senkin ruma ja vanha läskikasa. - Äitisi oli lehmä.
Ei hätää, haava ei ole kovin syvä.
Vähän ylemmäs ja olisi käynyt huonosti.
Vähän ylemmäs niin sinulle käy huonosti.
Selviät kyllä. Odota täällä.
Hiljaisuutesi käy kiitoksesta.
Olitko se sinä?
Musiikilla on voima hirviön lyömiseen. Se oli hyvin sanottu.
Olen pahoillani menetyksestäsi, mutta kiitollinen avustasi.
Olin sen velkaa isällesi.
Taistelimme yhdessä heettiläisiä vastaan. Hän pelasti henkeni.
- Velkasi on maksettu sitten. - Niin on. Menoksi, miehet.
Määränpäässämme voisi olla tarvetta urheille sotureille.
Heillä on taistelutahtoa ja siellä on rikkauksia.
- Missä? - Kerro hänelle.
Kerro sinä.
- Minä kerron. Manalassa. - Vai että Manalassa...
- Tämän labyrintin keskellä on portti. - Onnea teille.
- Kukaan ei ole selvinnyt sieltä hengissä. - Gilgamesh selvisi.
- En ole kuullutkaan. - Herodotos myös. - Niin hän väittää.
Tiedätkö mitä muuta hän väittää? Ollessaan Manalassa, hän itse näki -
niin paljon kultaa, timantteja ja rubiineja, että ne peittäisivät tuhansia areenoita.
Hän löysi niitä joka askeleella.
Mutta ettehän te kokeneet soturit ole kiinnostuneita niin vaarallisesta matkasta, -
jonka vanha kreikkalainen historioitsijakin teki.
Ja kohta myös runoilija, nuori akkadialainen ja tyttö.
Kreikkalaiset...
Hyvä on.
Miksi hänkin tulee?
Ajattelin lisäavun olevan tarpeen.
Kerroin hänelle Manalan olevan oikotie Kiinaan.
- Mitä nyt? - Portti on täällä jossain.
- Missä ovi on? - Mitä?
Ovi josta tulimme juuri.
Symbolien on tarkoitettava jotain. Katsokaa.
Sisäänkäynnin on oltava jossain täällä.
En ymmärrä.
Nyt löytyi.
Kyllä.
Mikä se on?
Mitä tapahtuu?
Mitä on meneillään?
Ari, mitä tapahtuu?
- Herodotos oli oikeassa. - Mitä tapahtuu?
Astu eteenpäin uskonvoimalla.
Mathayus, poikani, seuraa aina uskoasi.
Usko, poikani. Se on oppaasi.
- Uskolla pystyy ihmeisiin. - Hienoa, akkadialainen!
Kuinka oikein tiesit?
En tiennytkään.
Mikään ei vastaa ilmentymistään.
Mikä se on?
Ai niin. Herodotos sanoo, että elävä ihminen voi viipyä Manalassa -
tunnin ajan, jonka jälkeen hänen elinvoimansa vetäytyy, -
josta seuraa kiveksi muuttuminen.
Liikkeelle sitten.
Oletko kunnossa?
Tosi mukava vierailupaikka.
Me kaikki kuolemme tänne.
Vaikuttavaa, nuorukainen. Katsotaan palaako hän hengissä.
Odottakaa.
Mitä nyt, Ari?
Paha enne.
Liikkeelle.
Tämä vain paranee.
Mitä helkkaria tämä on?
Lähdetään liikkeelle.
Mitä ihmettä tuo oli? Kuulitteko sen?
Yksi juttu...
Herodotos naamioi itsensä kuolleeksi tällä tavalla.
Koska Manala on eläviltä kielletty paikka, -
- ehdotan tätä teillekin. - Entä jos meidät huomataan?
Sitten vasta olemmekin kuolleita.
Mitä oikein teemme? Tomuiset kreikkalaiset.
- Miltä näytän? - Melko kuolleelta.
Vaalitkin kostoa isäsi puolesta?
Hyvä. Verivelat maksetaan verellä.
- Tunsitko hänet hyvin? - Taistelimme rinnakkain useita kertoja.
Poltimme ja turmelimme kaupunkeja.
Jätimme kaduille punaiset vanat. Hän oli todellinen miekkamies.
Mikä se oli? Kuulin jotain.
Taisin juuri astua jonkun päälle.
Joltain raukalta loppui aika kesken.
- Aseet esille. - Ehkei meidän vielä pitäisi varastaa kuolleilta.
Ehkei se ollutkaan niin huono idea?
Hyvä.
Isä?
Älä katso! Pysy liikkeessä.
Älkää ottako katsekontaktia.
Älä katso niitä silmiin.
- Mitä hän selittää? - Hän ei ole tyytyväinen oikopolkuun.
- Hoitelen papupadan. - Etpäs!
Pilko veitselläsi mieluummin sipuleita.
Käytä kieltäsi mieluummin saappaideni nuolemiseen, Pollux.
Rauhoittukaa!
Ettekö huomaa miten tämä paikka vaikuttaa meihin?
Myöhemmin, akkadialainen.
Onko kukaan nähnyt edes yhtä surkeaa rubiinia?
Kulta, timantit ja rubiinit ovat tallomista varten.
Jalkani ovat tallautuneet ainoastaan ruumiiden päälle.
- Kärsivällisyyttä, ystäväni. - Ari, menemmekö oikeaan suuntaan?
Kuinka lähellä olemme miekkaa?
- Vaikea sanoa. - Sano silti.
Valitettavasti Herodotos ei ollut kovin täsmällinen.
- Et siis tiedä? - Valehtelit meille?
Asiat eivät ole miltä näyttävät.
Esimerkiksi pelaamamme peli Kreikassa.
Se on yksinpeli, joka muuttuu koko ajan vaikeammaksi.
Mitä kauemmin selviät pelissä, sitä lähemmäksi voittoa pääset.
- Miten sitä pelataan? - En ole koskaan pelannut.
Se on vähän kuin Mahjong.
Pulisevat kreikkalaiset, vinosilmäiset kiinalaiset.
Hullut akkadialaiset! Kuolleet ihmiset! Helkkarin Illyrian kunnia!
Tämän on parasta olla vaivan väärti.
En voi uskoa, että onneni löytyy helvetistä.
Paistaa se päivä Manalaankin.
Helmiä.
Missä muut ovat? Odottakaa.
- Meidän täytyy palata takaisin. - Ei ole aikaa.
- Menkää sitten. Odotan täällä. - Selvä, liikettä.
- Kuten olin sanomassa, peli muuttuu helpommaksi. - Ymmärsin kyllä.
Mikä se oli?
Keitä olette, ja millä kierolla syyllä -
olette häpäisseet sisäisen pyhättöni?
- Sisäisen minkä? - Anna kun hoidan tämän.
Ylhäisyytenne, olemme...
Oikeastaan en ole aivan varma, kuinka päädyimme tänne tai missä olemme.
- Koska olemme... - Nöyriä kauppiaita matkalla Kiinaan.
Aivan. Tämän omituisen kaverin kotimaa on järjestänyt silkinetsintäretkikunnan...
- Olemme ilmeisesti kääntyneet väärään suuntaan. - Vaiti!
Polvistukaa.
Ystävilläni tulee olemaan hauskaa kanssanne.
Seison mieluummin.
- Kiitos kuitenkin. - Olen Astarte, -
rakkauden sekä sodan jumalatar.
Ette pelkästään polvistu, -
matelette edessäni kuin kurjat madot.
Ei ole mitään syytä hermostua. Voimme hoitaa tämän kuin aikuiset.
Kuuntele.
Kuuntele tarkkaan.
Nautin tämän maan hallitsemisesta.
Voisin tuhota sinut yhdellä kädenheilautuksella.
Tai jos pidän näkemästäni, -
voin vietellä sinut yhdellä vilkaisulla, -
tottelemaan jokaista irstasta -
päähänpistoani.
Älä viitsi. Jokainen nainen osaa vietellä povellaan ja mutristamalla huuliaan.
Oletko mies vai nainen?
Väitän, että et saisi vieteltyä edes kerjäläistä -
vaikka sinulla olisi kultakolikoita reisiesi välissä.
Mene ylös ja etsi miekka, minä katson täältä alhaalta.
Jos sinulla ei olisi jumalattaren voimia miesten huijaamiseen, he juoksisivat huutaen pakoon.
Kuka nyt haluaisi 5000 vuotta vanhan luusäkin?
Senkin hävytön rakki.
En tarvitse jumalattaren voimia repiäkseni sinut kappaleiksi.
Tuota tulet katumaan!
Katsotaan kuka katuu ja mitä, senkin nuorempiin sekaantuja.
- Revin kasvosi irti. - Hyvä. Eipähän tarvitse katsella sinua.
Etkö parempaan pysty?
Täällä on turvallisempaa kuin ulkona.
Missä piileskelet?
Anna tulla, senkin vanha lehmä!
Siinä se on. Damokleen miekka.
Jos haluat nähdä Kiinan vielä, meidän on saatava tuo miekka.
- Huora! - Lutka!
Pidät siis peleistä.
Mitä oikein teet?
- Tämä ei ole reilua. Lupasit olla käyttämättä taikuutta. - Valehtelin.
- Valmistaudu pitkään pudotukseen. - Odottakaa, ylhäisyytenne.
Emme ole täällä hänen takiaan, vaan minun.
Minun ylimielisyyteni vuoksi, ei hänen.
Rukoilen nöyrästi anteeksiantoanne kun tunkeuduimme valtakuntaasi.
Kauneutenne ja viehkeytenne ovat vertaansa vailla.
Jatka...
Jos otat vastaan anteeksipyyntöni ja päästät meidät lähtemään.
Vannon akkadialaisena, ja me pidämme lupauksemme, -
että rakennan kunniaksesi temppelin, kun palaan kotiin.
Minulla on jo tuhansittain temppeleitä, olen kyllästynyt niihin.
Olen kuitenkin sitä mieltä, -
että sinussa on harvinaista fyysistä vetovoimaa.
Älä kuuntele häntä!
Kenties, -
jos jäisit rinnalleni puolisokseni, -
voisin harkita muiden päästämistä.
Paitsi tuota tuholaista.
Päästä minut alas, täällä on kuuma! Mathayus!
Pysyisit nuorena, niin kauan kuin päättäisin pitää sinut.
Ilman muita velvollisuuksia, -
kuin palvella vaihtelevia ja runsaita tarpeitani.
Hän ei ikinä suostu siihen! Hän rakastaa minua!
Sitä paitsi. Kuka mies edes makaisi kanssasi vapaaehtoisesti?
Valtiatar Astarte, olisin hölmö jos kieltäytyisin tarjouksestasi.
Vannoin kuitenkin Shamashin nimeen kostavani isäni murhan.
Olen mieluummin hölmö, kuin valehtelija.
Sinulla ei ole rohkeutta kohdata minua!
Tunsin isäsi.
Hän ei ole mitään minuun verrattuna.
Isäni oli sankari.
Kenen tahansa sankarin ulkokuorta raavitkin, Mathayus, -
niin löydät hirviön vaanimasta hänen sisältään.
Yksi suudelma -
niin olet minun.
Ikuisesti.
Zeuksen tähden.
Unohda. Et ole tyyppiäni.
Mathayus! Varovasti, se on terävä.
- Voit pitää tämän. - Mathayus, aikamme käy vähiin.
Juokse, minkä jaloistasi pääset, Mathayus. Saan sinut kuitenkin, kuten sain isäsikin.
Vauhtia! Samaan suuntaan, mistä tulimmekin.
- Aikaa ei ole paljon! - Unohditteko jotain?
Missä lupaamasi aarteet ovat?
- Ei ole minun syytäni, että Herodotos otti... - Uhrasit mieheni, senkin lipeväkielinen mato.
- Nyljen sinut elävältä. - Katso!
Juokse! Aikaa ei ole paljon!
- Tule, mennään! - Tulkaa!
Nopeasti! Tulkaa!
Voi luoja, Pollux!
- Teimme sen. - Muka oikoreitti.
Pois päältäni. Ällötät minua!
Valtiatar Astarte, kunnioitatte minua läsnäolollanne.
En ole täällä kunnioittaakseni sinua, Sargon.
Nuori ystäväsi kävi yllätysvierailulla luonani.
Hän janoaa ilmeisesti kostoa -
sinulle.
Hän vei minulta jotain, jolla on suurta tunnearvoa.
Miekan, joka voi aiheuttaa suurta vahinkoa, -
ellei sitä palauteta takaisin Manalaan, minne se kuuluu.
- Haluan sen takaisin. - Tulet saamaan sen, varsinkin jos laajennat voimiani.
Olet ahne, Sargon.
Pidän siitä miehissä.
Saat tarvitsemasi voimat.
Ensin, sinun täytyy tehdä äärimmäinen uhraus.
Koskaan eivät ole maalliset olleet kiitollisempia nähdessään auringon, -
kuin akkadialainen sekä hänen kumppaninsa.
Jopa Fong, joka tyytyi pitempään kotimatkaansa Kiinaan, lopetti loputtoman nalkuttamisen.
Mathayus, voittamaton miekka kädessään, odotti innolla Sargonin uudelleenkohtaamista.
Mathayus, se, mitä sanoin silloin sille jumalattarelle...
Sen, että rakastat minua.
Sanoin sen vain hämätäkseni häntä.
Sumentaaksesi hänen harkitakykyään ja saadaksesi lisää aikaa.
- Niin ajattelinkin. Fiksua. - Olihan se fiksua.
Niin oli.
Luuletko, että jumalatar puhui totta?
Että jokaisen sankarin sisällä vaanii mahdollinen hirviö?
Tästä illasta eteenpäin, jumalattaren suojelu varmistaa, -
että Akkad tulee ikuisesti olemaan mahtava.
Tämän iltainen Astarten juhlinta on jotain, mitä hän ei ole ikinä kokenut.
- Kuningaskuntani ja voimani eivät tunne rajoja. - Eläköön, Sargon!
Fong sanoo viihtyvänsä seurassamme, mutta palaa nyt takaisin Kiinaan, -
- elämään yksinkertaista elämää keisarin akrobaattina. - Harmi.
Meillä olisi käyttöä hyvälle miehelle.
Hän sanoo, että saisit sankarin vastaanoton Nippurissa, -
runsaan kultalahjan ja valitsemasi akkadialaisen neitsyen.
Tule tänne.
- Mihin kaikki ovat menossa? - Kuningas on käskenyt meidät areenalle.
- Jokaisen. - Liikkeelle, senkin rotat!
- Jokin on pielessä. - Mene areenalle sillä välin kun etsin Sargonin.
Tulen mukaasi. En ole ikinä ollut järjestettyjen esityksien ystävä, -
ja veikkaan, että tarvitset moraalista tukea.
- Missä sankarin vastaanottoni on? - Mene hänen mukaansa.
Iso väkijoukko odottaa sinua.
Älä tapata itseäsi, älä edes hyvällä tapaa.
Äläkä sinä.
Tule.
Eikö meidän pitäisi kiivetä muuria pitkin tai kaivaa tunneli?
- Aika ei riitä. - Seis! Millä asioilla liikutte?
Tulin tänne Sargonin mustan veren takia.
Siirtykää sivuun, niin minun ei tarvitse vuodattaa teidän veriänne.
Luottakaa minuun, ette halua tehdä tätä.
Mahdotonta! Mitä taikuutta tämä on?
Riitani ei koske teitä, ainoastaan demoni Sargonia
Päästäkää heidät läpi. Astukaa sivuun.
- Jumalat olkoon kanssanne. - Olen hänen kanssaan.
En ole koskaan nähnyt tuollaista asetta.
Istukaa alas!
Jumalatar Astarte.
Vauhtia!
Meidät on saarrettu.
Tule.
Odota tässä.
Tämä on henkilökohtaista.
Mihin olette menossa? Täällä ei ole istumapaikkoja.
- Kuka tuo vinosilmä on? - Äitisi palvelee vesipuhveleita.
Hän viihdyttää yleisöä.
Jotteivat he riehaantuisi liikaa.
Kuningas Sargon tervehtii teitä, Nippurin kansalaiset.
Teidän mahtava lahjanne takaa -
Akkadin loiston ja menestymisen, -
- Mahtava lahja? - Sekä Jumalatar Astarten siunauksen.
- Tämä ei tunnu hyvältä. - Jumalatar iloitsee uusista sieluistanne.
Nyt.
Mistä on kyse?
Miksi he kaatavat öljyä?
Pois seinien luota!
Avatkaa portti!
Mathayus.
Isä? Miten tämä on mahdollista?
- Mitä taikuutta tämä on? - Ei, poikani. Se ei ole sitä, mitä luulet.
Se on mahtava voima ja pitämäsi miekan ihme -
antaa meidän tavata jälleen.
Mutta näin sinut Manalassa.
Paikassa, jonne et kuulu.
Todista, että olet todellinen.
Muistatko, kun olit nuori poika?
Joskus kun pelkäsit, -
laitoin käteni ympärillesi ja kuiskasin jotain korvaasi.
Jotain, mitä vain me tiedämme.
Muistatko?
Isä, sinä olit sankari.
Miksi olit siellä?
Emme voi paeta kohtaloamme.
Raapaise kenen tahansa sankarin ulkokuorta -
niin hirviö vaanii hänen sisällä.
Tunneko olosi pieneksi ilman miekkaasi?
Tyhjiä sanoja sinulta, joka piileskelee juoniensa takana.
Isä sanoi aina, että olet pelkuri.
Ampukaa tuo!
He sytyttävät meidät tuleen!
- Keisarin suurjuhla. - Mitä?
He aikovat sytyttää öljyn ja polttaa meidät kaikki.
Hyvä on. Hajaannutaan!
Nuolet eivät saa osua öljyyn.
Tuliko kostamaan isäsi, suuren sankarin kuoleman?
Taistelen nyt isommasta asiasta kuin kosto, Sargon.
Taistelen sen puolesta, mihin isäni uskoi.
Ja taistelen turmeluksiasi vastaan.
Kirjoita tuo ylös, kirjuri. Kuulostaa hyvältä hautakivessä.
Ari, heitä minulle miekka.
Miekka, kreikkalainen.
Jalokivet ensin.
Varovasti, tämä on terävä.
Aivan, typerys. Olen ajatellut jokaisen yksityiskohdan matkallasi Manalaan.
Tämä miekka tekee voimistani äärimmäiset.
Älä koskaan luota kreikkalaiseen.
Ei mitään henkilökohtaista, Mathayus. Mutta jalokivet ja hyvä tarina kerrottavaksi.
Kuka kirjoittaja voisi vastustaa sitä?
Kirjoita hyvin uroteoistani tai metsästän sinut.
Kuningas, josta tuli jumala.
- Mitä? - Mathayus!
Älä koskaan luota kreikkalaiseen! Olen runoilija, enkä kirjuri, senkin ääliö.
Mathayus, Mustana Skorpionina -
osoitat uskollisuutta kuningastasi kohtaan. Vannoit pyhän valan.
Pimeys kasvaa.
Fong, pysäytä nuolet!
Heittäkää heidät pois muurilta!
Öljy on sekoittunut.
Laukaiskaa nuolenne! Tulta!
Fong, liekit eivät saa yltää muurille asti!
Sammuttakaa liekit! Käyttäkää hiekkaa!
Älkää antako liekkien yltää muurille!
Kiirettä, Fong! Älä päästä liekkejä muurille asti!
Ei hyvä.
Fong, muurille! Meidän on sammutettava se!
Muutama sankari olisi tervetullut.
Mitä?
Tämä on isäni puolesta.
Layla, pelastit meidät!
Mathayus, miksi osoittaisin sinulle armoa?
Kehtasit torjua minut.
Puhumattakaan, että varastit miekkani.
Koska, rouvani, -
tiedät saavani minut pian.
Aivan.
Niin saankin.
Shamash, kuule avunpyyntöni.
Kolmen päivän ja yön ajan, poikani on nukkunut syvää unta.
Herätä hänet tai ota itsellesi. Pyydän hartaasti.
Mikä täällä löyhkää?
Luulisin, että olen ansainnut kiitoksen. En koskaan suunnitellut palvelevani sitä raasua.
Sanani kertovat hyvin tarinasi. Uroteoistasi tulee maineikkaita.
Jos vaan päästäisit irti.
Tervetuloa takaisin.
Akkadin kansa, esittelen teille uuden kuninkaanne.
Hammurabin poika, Shalmaneser.
Akkadin kansa, olemme selvinneet vaikeista ajoista.
Aurinko nousee taas!
- Missä se kreikkalainen on? - Hän puhui jotain Olympian ja Neptunuksen kolmikärjestä.
Hän halusi antaa tämän sinulle. Hän sanoi sinun ymmärtävän.
Mitä?
- Uskon hänen pärjäävän oikein hyvin. - Kansamme maa kukoistaa jälleen!
- Akkadin kansa... - Sinun pitäisi olla tuolla.
Ei kiitos. Ei ole minun juttuni.
Entä me?
- Pärjäämme hyvin. - Olisi ollut hienoa asua kauniissa palatsissa, -
täynnä palvelijoita ja hyvää pellavakangasta.
Luulin sinun haluavan taistelijaksi. Vaeltaa maailmaa kuin mies.
Päätin, etten pidäkään tappamisesta niin paljon, kuin luulin.
Pidätkö sinä?
Todellisuudessa Mathayus oli kiintynyt taisteluihin ja tappamiseen.
Vaikka hän rakastikin Laylaa, taistelijan veri -
ja skorpionin tumma myrkky silti virtasivat hänen suonissaan.
Se ajaisi hänet pitkin maailmaa seikkailuihin -
ja taisteluihin, kunnes ehkä jonain päivänä, -
hän palaisi tullakseen Skorpionikuninkaaksi.
Mutta se onkin jo toinen tarina.